De var på salg.
De gamle er kanskje for små nå.
Kom inn. Jeg må presentere dere for noen av bidragsyterne våre.
Vi trenger pengene.
Andreas, dette er Jeanne og Paul Bellmer.
- Paul er frivillig i prosjektet. - Er ikke du litt for gammel for det?
- Han er arkitekten bak prosjektet. - Hva gjør du her i Phuket?
- Vi feiret jul her. - Og så bestemte vi oss for å bli.
- Arbeider du for Matty? - Ja, det stemmer.
Nytt kjøtt. Ikke bry deg om meg. Jeg kommer rett fra jungelen.
Jeg jobber oppe på Andaman-kysten. Kimberly Park.
- Paul Bellmer. - Hyggelig å treffe deg, Paul Bellmer.
Da sier de kanskje: Hvorfor sover du ikke?
Nå må jeg gå tilbake.
Vil du at jeg synger en sang?
Vil du ikke at jeg synger?
Lukk øynene.
Han kunne ikke sove.
Det er dette vi har gjort med donasjonene deres. Bra, ikke sant?
Nå kommer det som vi vil at dere skal bruke pengene deres på neste gang.
Dette har Kim filmet i Burma. Forholdene er veldig tøffe.
Det haster å få hjelp dit.
Dette er Tanintharyi. Det bor mange innfødte på øyene, havnomader.
Hvordan klarte dere å komme inn i Burma? Jeg trodde grensen var stengt.
Jeg kom inn ved hjelp av triaden. Jeg tok en båtene til Thaksin Gao.
Han smugler inn jenter. Han kjenner alle, til og med militæret.
Det er den eneste trygge veien.
Tilbake til landsbyen. Hittil har de vært helt overlatt til seg selv.
De får verken medisin, mat eller beskyttelse.
Stopp båndet!
Kan du gi meg fjernkontrollen?
Hva gjør du, skatt?
- Jeanne? - Det er Joshua.
Det er ham.
Det er sønnen min.
Jeg visste det.
Du vet like godt som jeg at det ikke kan være Josh.
Hun virker ganske sikker.
Hun burde kanskje gå til en lege.
Kan jeg ta denne?
Ta deg av henne, Paul.
Kom, skatt.
Det var ham.
- Jeg vet ikke. - Jo, alt.
Hans måte å bevege seg. Håret hans. Den røde Manchester United-trøyen...
Det fins himla mange Manchester United-trøyer.
Du har hørt om den svenske gutten som forsvant fra sykehuset.
Ja, men det er jo bare rykter!
Vi vet at de handler med hvite barn.
- Ikke sant? - Nei, vi vet ikke at det forekommer.
- Men vi tror det? - Nei, jeg er ikke sikker!
- Jeg er ikke sikker! - Men tenk om Josh ble tatt...
Jeg er sikker.
Ok.
Jeg vet at det var ham, og jeg vet at han lever.
- Jeg er ikke like sikker. - Kanskje jeg kjenner ham bedre.
- Nei, du får ikke si det. - Jo, det kan jeg.
Det har gått seks måneder. Vi bør vel begynne å tilpasse oss situasjonen.
- Til hva da? - Vi trenger hjelp.
Vi må ta vare på oss selv. Ikke bare fysisk, mentalt også.
- Mener du at jeg er gal? - Nei, men du trenger en å prate med.
- Stopp bilen. - Hva gjør du?
Thaksin Gao?
- Thaksin Gao? - Thaksin Gao.
Han i svart? Takk.
Thaksin Gao?
Bacara? Bacara? Sa du det?
Bacara? Er det ikke kjent?
Kjenner du Bacara? Er det en bar?
Thaksin Gao?
Der?
Thaksin Gao?
Hva driver du med?
- La meg være, Paul! - Du kan ikke gjøre dette.
Jeg så ham.
Han lever. Jeg vet det.
Vil du finne Thaksin Gao?
Hold opp!
- Leter du etter Thaksin Gao? - Thaksin Gao, ja.
Vi prøver å komme til Burma. Vi hørte at Gao kan hjelpe oss. Stemmer det?
Vi mistet sønnen vår i tsunamien. Vi tror han har blitt kidnappet.
Er Thaksin Gao her?
- Hva heter du? - Bellmer. Paul Bellmer. Hvordan det?
Bellmer, Paul Bellmer. Ikke bry deg om Thaksin Gao.
Hvis du vil finne sønnen din så kan jeg ordne det.
- Kan du ordne det? - Til en ordentlig god pris.
- Hvor mye? - 1,5 millioner.
Har vi så mye penger?
Det handler ikke om det.
- Stoler du på ham? - Egentlig ikke.
Ikke?
Men er det en liten sjanse for at Josh lever, må vi ta den.
Men vi må være forsiktige.
Hva er det?
Øynene dine, Paul. Iblant er du så lik ham.
Mamma?
- Alt er der. - Jeg stoler på deg.
Hva er planen? Hva hender etter Ranong?
- Hva? - Først Ranong. Hva skjer etterpå?
- Båt? - Slapp av. Alt er bra.
Du betaler, så løser jeg problemet. Len dere tilbake. Stol på Boomsong.
Pass.
- Hvorfor det? - Tollen.
Forbanna tollere.
- Unnskyld. Er det problemer? - Jeg trenger 5000 til. Til dem.
- Nei. Jeg har alt betalt deg. - Men dette er omkostningene deres.
Ikke tull med meg.
- Vil du dra til Burma? - Ja.
Eller vil dere vente i en uke her på visum?
Hva sa du?
Han sa ikke noe.
Dere må være rolige, som thailendere.
- Er du ok? - Ja da.
Der er båten.
Du angrer vel ikke?
Nei.
Det er Matt.
Nei, det er en motor. Vi er på en båt.
Et sted ute på havet.
Jeg vet det, men tenk om det stemmer. Tenk om det er ham.
Nei, jeg vil ikke ta den sjansen.
Vi er tilbake om tre dager.
Jeg ringer når vi er tilbake. Jeg må slutte.
Slapp av. Ha det.
- Jeg hørte ingenting. - Alt er bra.
Bellmer.
- Hva skjer? - Kom, vi må finne kontakten min.
Herr og fru Bellmer? Velkommen til Kho Phayam.
Det er jeg som er Thaksin Gao.
Ikke bry dere om ham. Han fortjener det.
Kom.
Kim?
- Hvordan visste du at vi var her? - Matty ringte.
Dere er heldige som kjenner Kim.
- Vi har et foto. - Det er et halvt år gammelt.
- Han hadde på seg en... - En rød Manchester United-trøye.
Blå badebukser med lange ben så han ikke skulle bli brent.
Han har et arr på venstre ben. Han halter fremdeles litt.
Behold fotoet.
Jeg skal til Mergui Island, der du så ham. Dere blir med.
I morgen leter vi etter sønnen din. Sonchai er min beste kaptein.
Iblant...
Iblant føles det som om han er her i rommet, hos meg.
Vil du gjør meg med selskap?
Ok.
Du ser ut til å trenge et glass.
Jeg ventet ikke å havne her.
Det er nok sant. Kom inn.
Paul?
Vent!
Hei!
- Har du tatt dem? - Ja.
Den filmen med barna i landsbyen. Var det du som filmet den?
- Tror du at det kan være han? - Jeg vet ærlig talt ikke.
I Rwanda måtte jeg og en kollega tømme en massegrav.
Det var en kvinne som skrek og pekte.
Vi prøvde å få henne vekk, men hun nektet.
Vi dro opp kropp etter kropp. Det var mødre, fedre og barn.
Lengst ned i gropa, under alle de døde, lå det et barn.
En liten babygutt. Han var dårlig, men han levde. Det var sønnen hennes.
Så du tror at Josh kan ha blitt solgt av menneskehandlere?
Folk er fattige. Når det blir tøft må de ty til det eneste de har.
Når noen dør i en ulykke blir ånden forvirret.
Den vet ikke hvor den skal ta veien.
Ånden blir sint. Den blir "vinyan".
- Hvorfor tenner du lysballongene? - De leder åndene til de dødes hus.
Da kan de få fred. Hvert lys er for en ånd.
Det er så mange.
Du kan tenne et.
Joshua er ikke død.
Ikke for Joshua, for meg.
Tenn et for meg.
- Jeg bør nok gå. - Må du?
Jeg forlot Jeanne alene.
Jeanne?
Unnskyld. Har dere sett en hvit kvinne?
Ok.
Bra. Nå slipper dere problemer.
Her bor havnomadene.
Det er nær der vi tror at sønnen deres er. Vi drar dit først.
Gutten fins i landsbyen. Dere må betale før dere drar dit.
Nei, vi har alt betalt herr Gao.
- Herr Khun har arbeidet hardt. - Men for svingende!
Betal ham.
20000 bath. En hvit gutt.
Vi får håpe det.
20000?
Bli med den mannen.
En hvit gutt.
Mamma?
- Jeg er Joshua. - Det er ikke ham.
Nei, det er ikke ham!
- Hva er det? Var ikke gutten bra? - Han var ikke bra, nei.
- Likte du ham ikke? - Du løy for meg!
- Du betalte. Hvorfor tok du ham ikke? - Betalte jeg for den tingen?
- Han er et barn. - Han er ikke barnet mitt.
- Hva sa han? - Han sa: Hva er forskjellen?
Det fins landsbyer langs kysten. Der skal finnes flere hvite barn.
Det skal ikke koste mye. Vi skal finne ham.
Matty? Hører du meg?
Vi er i Burma. Ingen dekning. Bare satellittelefoner virker.
Hva gjør du?
Hva er dette?
Det båndet...
Jeg så på det. Jeg kan ikke se noe som tyder på at det er Josh.
Jeg er lei for det. Det kan være hvilket som helst barn.
Det kunne vært det monsteret de prøvde å selge til oss.
Han var ikke noe monster.
De stjeler fra oss. Vi kom, og de tar oss på en rundtur.
Vi var enige.
Vi sa at om det fantes den minste sjanse for at Josh var i live...
Så skulle vi forsøke å finne ham.
Vi må innse fakta. Det er ikke håp om å finne Josh i live.
Bølgen tok ham, og han druknet for seks måneder siden. Josh er død.
- Nei. - Jo, det er han.
- Nei, han er her. - Nei, han er ikke her!
Forstår du ikke det?
Herr Gao, kan du kjøre oss hjem?
- Det fins to landsbyer mot øst... - Nei, jeg vil ikke. Få oss hjem!
For at vi skal fortsette å lete...
Si at vi har kjørt oss vill. Si hva som helst.
Du gjør det rette valget.
Ingen problemer.
Vent der.
- Hvor skal dere? - Vent der.
Jeanne!
Jeanne, pengene er borte.
Nei. Jeg ga dem pengene.
- Hva mener du? - Jeg ga dem til Gao.
- Han skal lete i tre dager til. - Nei, skatt. Hva mener du?
- Slapp av. Det er ok. - Vi vet jo ikke engang hvem de er.
Du kan ikke bare gi dem pengene!
Jeg vil ha pengene mine tilbake.
- Nå er de mine. - Gi meg pengene.
Sonchai.
Vi tilbringer natten her. Her fins beskyttelse.
Vi har rotet oss bort, ikke sant?
- Vi har vel rotet oss bort? - Spiller du poker?
Du visste at det ikke var noen hvite barn her.
Du visste hva de havnomadene holdt på med. Du sto bak alt.
Trodde du at vi ville kjøpe et barn, hvilket som helst barn?
Jeg gjorde det du ba meg om.
Kona di tror at sønnen din er i en av landsbyene.
- Så jeg tok dere med dit. - Ja, men det var ikke sønnen min.
Jeg mistet kona mi i tsunamien.
Vet du hva som skjedde med Sonchai?
Fire barn og kona hans døde.
Jeg visste ikke det.
Jeg kan finne et barn til dere, men jeg kan ikke helbrede smerten din.
Kona di betalte meg for å fortsette å lete.
At du ikke kan kontrollere kona di er ikke mitt problem.
Hvor skal dere?
Ut.
Gå hjem, Josh! Gå hjem!
Gå hjem!
Pokker! Gå hjem!
Gå hjem!
Sonchai?
Den er borte.
Herregud. Tegningene mine.
Joshs ting.
Hva gjør du?
Kom tilbake!
Nei! Nei!
Gao?
Ditt svin! Hvor skal du?
Joshua! Joshua!
Kan dere hjelpe oss?
Slipp meg!
Kom, skatt. Unnskyld.
- Jeg elsker deg. - Jeg elsker deg også, skatt.
Jeg elsker deg.
Pappa?
Du slapp taket i ham.
Jeanne!
Jeanne?
Hjelp! Hjelp!
Vær så snill! Hjelp meg!
Hva gjør du, hurpe?
Hjelp! Hjelp! Hjelp!
Vær så snill, hjelp meg.
Hjelp meg!
Paul, hjelp meg. Vær så snill.
Hjelp meg er du snill. Du må hjelpe meg!
Kast hit revolveren først.
Ditt løgnaktige svin.
Hva gjør du? Det er hennes feil. Hun stjal pengene dine!
Hun ba meg om å fortsette å lete.
Hjelp meg!
Hjelp. Hjelp.
Hold kjeft!
- Du finner ikke veien herfra... - Hold kjeft! Rekk meg hånda.
Nei!
Hjelp!
Joshua?
Joshua, er det deg?
Det er ikke ham.
Joshua?
Det er mamma.
Joshua?
Ikke gå! Kom tilbake!
Det er ikke ham, Jeanne.
Jeanne!
Du slapp taket i ham.
SLUT Tekst: Stine Fredriksen PrimeText InternationalAB